JÄÄAEG 3
See juhtub nüüd!
Oodake!
Laps sünnib!
-Vaata ette! -Ma saan Iapse!
-Häire! -Roosa häire tüdruku puhuI!
Ma saan Iapse! TuIen, EIIie!
Kätte saime!
EIIie! EIIie!
Kus sa oIed? Kus mina oIen?
Manny?
Ma ütIesin, et see oIi vaid väike müks.
Jah, muidugi!
Ehmatasid issit! lssi oIi täitsa totu!
lssi kukkus kaIju otsast aIIa.
Täitsa tobe issi.
Vabandust. VaIehäire! Kõigest müksatus!
-Tead, keda ma müksata tahan? -Juba koImas vaIehäire seI nädaIaI.
Hea küII, etendus on Iäbi! Minge IaiaIi!
Näen, et keegi on veeI sedapsi!
Ma ei oota Iast!
Kahju. Sinust saaks suurepärane ema!
Tean, et oIed eIeviI. Mina samuti. Aga sa Iähed tiba IiiaIe.
Hea küII. Räägid juba nagu Diego.
Oot-oot. Kus Diego üIdse on?
Mu kabjad Iausa tuIitavad aII!
Vaata seda. Pean kikivarvuI käima!
Näksi mu toImu, Diego!
Kas nüüd võin piiIuda?
Rahu. Ära maimukest häiri.
Ma muretsen hoopis tema issi pärast.
Ära piiIu!
Pisipõnni mänguväIjak!
Vau.
Hämmastav!
Manny.
lse tegin seIIe. Meie perekond.
Miks mind seaI ei oIe?
-Sa võid meie perekonda kuuIuda. -Sobiksid hästi!
Tänan!
Muidugi töö aIIes käib. Siit-seaIt on vaja üht-teist Iihvida.
No mida. Tahad IapseIe Ioodust ohutuks muuta.
Mida? Jäta nüüd jutt. Naeruväärne.
See on maaiIm, kus meie Iaps üIes kasvab.
Seda sa muuta ei saa.
Muidugi saan. OIen maaiIma suurim oIend!
Eks näis, suur issi, kuidas sa murdeeaga toime tuIed.
Sid, ma ei taha, et midagi puudutaksid.
See koht on IasteIe. Kas oIed Iaps?
Ära parem vasta seIIeIe.
Diego! SeaI sa oIedki.
Jäid suurest üIIatusest iIma!
Jah. Eks ma hiIjem vaata seda.
Näeme siis.
Arvan, et miski vaevab Diegot.
Kõik on kindIasti kombes.
Räägi temaga.
Kutid ei räägi kuttidega probIeemidest.
Me anname IihtsaIt vastu õIga ühe tou.
See on ju tobe.
TüdrukuIe jah. KutiIe on see nagu pooI aastat ravi.
Hea küII, juba Iähen.
Hei.
Miks sa sedasi tegid?
Ma ei tea.
KuuIe,
EIIie arvab, et miski vaevab sind. ÜtIesin taIIe, et...
OIen siin mõeInud,
et varsti on muI aeg oma teed minna.
ÜtIen taIIe, et sinuga on kõik kombes.
Keda me õige IoIIitame? Muutun pehmeks.
Mind poIe Ioodud siia iIma jõngIaste kantseIdamiseks.
Mida sa öeIda tahad?
Pere Ioomine on küII tähtis asi,
aga see on sinu seikIus, mitte minu.
-Sa ei taha minu Iapse Iäheduses oIIa? -Ei, ei.
-Sa saad seIIest vaIesti aru. -Ei, mine aga.
Mine seikIusi otsima, va Härra SeikIeja seIIine.
Vaata, et mu igav pereeIu suIIe jaIaga tagumikku ei Iajata.
Arvasin, et EIIie hormoonid möIIavad.
Oota, Manny! Keegi ei pea Iahkuma.
-Noh? -Just seepärast kutid omavaheI ei räägigi.
-Miks? Mis juhtus? -Diego Iahkub.
See peaks ju oIema meie eIu parim aeg. Me saame ju Iapse!
Ei, Sid. Nemad saavad Iapse.
Jah, aga me oIeme ju kari. Perekond.
Asjad on muutunud. MannyI on nüüd teised prioriteedid.
Vaata tõeIe näkku, Sid. OIi küII Iõbus, aga nüüd on aeg oma teed minna.
Nii et nüüdsest jätkame siis kahekesi.
Ei, Sid. Mitte kahekesi.
Mürts ja Eddie tuIevad ka meiega?
AinuIt Mürts?
AinuIt Eddie?
Hüvasti, Sid.
Rahune nüüd maha.
Leian ju sõpru kergesti. Loon oma karja. Seda ma teengi.
Patsu, patsu, kus on pann...
VähemaIt oIed siImaIe iIus vaadata.
Viimase peaI.
On siin keegi?
Vaesekesed. Ma tean, mis tunne on oIIa hüIjatud.
Ärge muretsege. Te poIe enam üksi.
Sedasi.
Sedasi. Kõik on kombes.
OIe siin ja sina hooIitse venna eest.
Emme tuIeb kohe tagasi.
Emme tuIeb, musike!
Kätte sain!
Mida ma teiIe just ütIesin?
Tänan, tänan, tänan!
Paha muna. Mädamuna!
Pidin peaaegu südamerabanduse saama!
Anna andeks. Armastan sind nii väga.
Saage tuttavaks - onu Manny, tädi EIIie.
-Tere! -Tere.
Munapea, Koorik ja Rebukas.
Mida iganes sa ka ei tee - haIb mõte.
Mu Iapsed kuuIevad!
Nad poIe sinu Iapsed. Vii need tagasi.
-Sa ei sobi Iapsevanemaks. -Miks ei?
Esimene märk - varastad teiste mune.
Teine - tegid neist peaaegu omIetti.
Keegi kusagiI muretseb ja otsib neid.
Ei. Need oIid maa aII jää sees.
Kui mind ei oIeks, oIeksid nad juba munapurikad.
Sid, ma tean, mida sa tunned.
KüII ka sinuI on kunagi oma pere.
Tutvud toreda tüdrukuga, keIIeI poIe eriti mingeid nõudmisi,
väIjavaateid ega ka haistmismeeIt...
Mida Manny öeIda tahab...
Arusaadav. Viin need tagasi.
TeiI on oma pere ja on parem, kui mina samuti omaette oIen.
Omapead Üksinduse kindIuses.
Jää sees...
lgavesti!
OIen üks üksik, üksiIdane hing!
-PaIju üksindust. -TäpseIt!
-Sid, oota! -PoIe midagi. KüII ta toibub.
See on üks Sidiks oIemise eeIistest.
Miks ma peaksin teid tagasi viima? Ma ju armastan Iapsi!
OIen armastav ja hooIitsev.
Mida teie arvate?
Ma teadsin, et oIete minuga päri.
Ärge nutke! Ärge nutke.
Leian kuiva koha.
Nii.
Las ma kuivatan teid ära.
Lapsevanem oIIa on ikka raske töö.
Äkki ma poIe seIIeks vaImis.
Emme!
Emme! Emme!
Ma oIen emme.
Kus emme on?
Siin ma oIen.
Sedasi. Kenad, puhtad näod.
Kätte sain!
Ei, ei! Ärge tehke kõdi!
Ei tohi hammustada!
Andke andeks. Kõik on korras.
Miks te nutate? On teiI äkki kõht tühi?
Ma tean, kust saab.
Tasa, tasa, va õeI, tige Ioomake.
Olen sinu beebi ja see on minu piim.
Ma arvasin, et oIed emane!
MuI on kahju, aga te ei tohi sinna minna. Manny ütIeb, et see on ainuIt IasteIe.
Oot-oot. Te ju oIetegi Iapsed!
Ärge ainuIt midagi ära Iõhkuge!
LaiskIooma sõnuI on mängupIats avatud!
Ei, oodake! Mitte kõigi jaoks!
Ei, ei, ei! Ärge seda puudutage!
-Mis eIukad need seIIised on? -Kes seIIest hooIib? Nad on Iahedad!
-Mängige iIusasti! -Emme, ta ei taha teistega jagada!
-Sa ei tee midagi? -Tema oIi ju esimene.
-Ei oInud! -OIi küII!
-Ei oInud! -VaIevorsti kasukas kärssab!
Mis suI viga on?
OIen üksikema koIme Iapsega. MuIIe kuIuks grammike kaastunnet ära!
AegIasemaIt!
Ei, ära...
Stopp, stopp!
-RonaId! -See Iäks küII nihu.
Stopp, stopp, stopp!
Ei!
-Hoia kinni, väike Johnny! -Ma ju püüan!
Asjatundjad ütIevad, et Iapsed peaksid sööma seda, mida ise tahavad!
Kas mu pahkIuud on sinu arust paksud?
PahkIuud? Mis pahkIuud?
RonaId! Kust sina siia said?
Oi ei.
Lase käia. SüIita ta väIja.
Kui sa väikest Johnnyt väIja ei süIita,
siis Iahkume mängupIatsiIt jaIamaid!
Üks,
kaks...
Kas pean koImeni jõudma?
Sedasi. Ta Iausa pakatab tervisest.
-See poIe tema! -Parem ikka kui mitte midagi.
Oih, Madison!
-Lase käia, ropsi aga väIja. -Sid?
Hei, Manny.
Väike Johnny!
Seis! Ei, ei...
MuI on jube kahju.
-Kõik maatasa. -Ja meie ei teinud seda.
Kehvaks hakkame jääma.
Kõige tähtsam, et keegi viga ei saanud.
VäIja arvatud see kutt.
Ja need koIm seaI.
Ja tema.
Pidid nad tagasi viima, aga jätsid nad hoopis endaIe!
Vaata, mida nad tegid!
Jah, neiI on käitumisega probIeeme.
Laste söömine poIe käitumisprobIeem!
-Aga ta ju süIitas nad väIja. -Super!
Anname taIIe õige medaIi!
Nende koht ei oIe siin.
Kes nad ka poIe ja kust nad ka ei tuIe, vii nad tagasi.
Ma ei hüIga heast peast oma Iapsi!
Maavärin!
Kõik on korras. Emme on siin.
Kas maavärin möirgab?
Arvasin, et nad on väIja surnud!
Jube tige fossiiI. Sid!
Ruttu, ruttu! Sisse!
Ärge Iiigutage ainsatki Iihast.
Ei, ei. Ärge nutke.
Me vaesed lambukesed, kes eksinud teelt.
Anna nad tema kätte! Ta on nende ema!
Kust ma tean, et ta nende ema on?
Tahad sünnitunnistust? Ta on ju saurus!
Kasvatasin neid higi, vere ja pisaratega!
Ühe päeva! Anna nad tagasi, kuutõbine!
Need on minu Iapsed
ja saad nad üksnes üIe minu Iaiba!
-Sid! -Sid!
Appi!
Jookse!
Kas suI midagi paremat teha poIe?
Sid?
Sid on vist seaI aII.
-Ta on surnud. -Jube kahju.
Jääme teda taga igatsema.
Ei, ei, ei. Kuhu teiI kiiret on?
Siin panen küII oma sõna maksma.
Sina, Mürts ja Eddie tagasi küIIa.
Just nii juhtubki.
Sa nägid ju teda! SeaI on ohtIik!
Räägi parem oma Iondiga.
Kui Sidi päästame, siis Iöön ta maha.
-Naised kõigepeaIt. -lga enne iIu.
-PoIe vaIu, poIe tuIemust. -Mis vaIu?
-Sid! -Sid!
See poIe küII hea.
EIIie, oota!
Kui sa midagi peaksid tundma,
siis ütIe ja oIeme siit kohe Iäinud.
Hea küII.
Vajame saIasõna!
Midagi, mis ütIeb, et Iaps on tuIemas.
Kuidas sobiks: "Laps on tuIemas!"
Liiga pikk. Vajame midagi Iöövat.
"Virsik."
-Virsik? -Armastan virsikuid.
Magusad, ümarad ja karvased. Nagu sinagi.
Arvad, et mina oIen ümar?
Ümar on ju hea. Ümar on seksikas.
Püsige Iähestikku.
Kas näete sama und, mida minagi?
Meie jaIge aII on terve maaiIm, miIIest me poIe midagi teadnud.
Põgeneme! EIuga!
-Mida sa teed? -Tutvun vaatamisväärsustega!
-Otsin Sidi nagu teiegi. -Kas poIe üIIas?!
Praegu poIe õige hetk! Vajame abi!
Unustage ära.
Siia, poiss! TuIe! TubIi poisu!
-Roni peaIe. -HuII oIed peast!
Me ei roni seIIe seIga!
Kas see dinosaurus või siis see seaI!
LapseooteI naine soovib eIada!
Ära enam sedasi jabba-dabba-duuta!
-Ma tunnen end nii tiIIukesena. -Kuidas siis veeI mina end tundma peaksin?
Varjuge!
OIed võimas! Nagu vend, keda muI poIe oInud!
Samad sõnad!
Kas tohime ta endaIe jätta?
-Buck! -Mida?
Nimi on Buck! Lühend Buckminsterist.
Pikem versioon nimest Bu.
Pisut nürivõitu.
Mida teie siin teete?
-Dinosaurus viis meie sõbra minema. -Ohoo!
Ta on surnud. Tere tuIemast minu maaiIma. Nüüd minge tagasi koju.
-Hakake astuma. -Mitte iIma Sidita.
SeIIe väärastunud eraku jutus on iva.
TuIime juba nii kaugeIe. Leiame ta.
Leidsin jäIjed.
Läksime.
Kui sinna Iähete, siis Ieiate oma sõbra.
TeispooIsusest.
Kust te seda teate, oo suursugune nirk?
Jah.
Saurusemamma kannab oma koIme maimukest ja üht Iodevat, roheIist oIendit.
Meie sõber ongi see Iodev oIend.
Said seIIe info jäIgedest?
Ei, nägin neid juba varem.
Ta on teeI Laava kose pooIe.
SeaI nad hooIitsevad oma maimukeste eest.
SeIIeks, et sinna jõuda, peate minema Iäbi Häda ja ViIetsuse džungIi,
üIetama Surmakuristiku
ja jõudma väIja KurbusepIatooIe.
Soovin teiIe pikkamööda huIIumiseks edu.
Me Iähme nüüd.
Oota nüüd! Peate seda puhkusereisiks troopikasse?
Sa ei suuda oma kaasIasi kaitsta.
Mida sa teed nende armetute kihvadega,
kui peaksid koIetisega kokku põrkama?
Tema nimi on...
Ruudi.
Tore. Kartsin, et see on midagi hirmutavat
nagu näiteks SheIdon või Tim.
Keegi on saurusemammast veeI suurem?
-Justament. -Mis ment?
Tema on see, kes kinkis muIIe seIIe!
-Ta andis suIIe seIIe siImaIapi? -Niisama? Jube Iahe.
Äkki ta annab seIIe meiIe ka.
Tere tuIemast minu maaiIma.
Matke Iootus maha, kui sinna sisenete!
Hea küII, jõudis kohaIe.
Hukatus, häda ja viIetsus.
KõIab täitsa ViIetsuse džungIi moodi.
-Oodake. -Miks? Mis on? Kas Virsik?
Mida? Ei! LihtsaIt imeIik tunne on.
SuI on kõht tühi. Veresuhkur on madaI. SeaI on puuviIju!
-Ei, Manny! -Mina sedasi ei teeks.
See poIe siin sinu mänguväIjak.
Nagu ma peaksin mingit IiIIeõit kartma.
Seda sa vist küII ette ei näinud.
-Manny! -Et sa teaksid - süüdistan seIIes sind.
Ära söö meie sõpru, taim!
Nüüd aitab! Rebin seIIe juurtega väIja!
-Kui seda teed, suIgub see igaveseks. -Mida?
Ära oma Ionti nihesta.
Päästan nad enne, kui nad jõutakse ära seedida.
Ära seedida?
3 minutit ja neist on järeI vaid kondid.
5 minutit paksu puhuI.
Ma poIe paks!
Kõdi.
Ära ütIe nii, kui sedasi oIeme.
Mitte seIIes mõttes kõdi.
Ma tunnen seda ka.
Aidake meid!
Tee ruttu!
BuckiI on aeg minna...
metsikuks.
Kes nüüd paks on?
Ei!
Turistid.
Taim oksendas meid täis.
-Võimas! -Võimas!
ÜtIe midagi.
Tänan, et meid päästsid.
Kas aitad meiI Iodevat oIendit päästa?
-See poIe vajaIik! -On küII.
Hea küII, ma aitan teid.
Aga muI on omad reegIid.
Esimene reegeI: kuuIake aIati Bucki.
Teine reegeI: püsige teeraja keskeI.
KoImas reegeI:
kõhugaasidega tüübid rivi Iõppu.
Minu järeI siis. EIuga!
Peaksime Iaskma oma mõistust kontroIIida.
See on neIjas reegeI! Otsime nüüd teie semu üIes!
Ärge muretsege. Kõik saab korda.
PaIun ära kõiguta. Süda Iäheb pahaks.
Näete nüüd? Ta paneb meid maa-haa!
OIen ärasöömiseks Iiiga noor!
Kenad koIIid. lgaüheIe ma seda ei ütIe.
KuuIe, see peremudeI kisub keeruIiseks! MõtIeksime õige midagi väIja.
Võin võtta nad pühapäevast teisipäevani!
KoImapäevast reedeni? NädaIavahetusteI?
Kõik on kombes! Emmega on kõik korras.
Minu nahkapistmine saadab vaIe sõnumi.
LaiskIoom juhib 1 :0!
Ja viik on taas jaIuIe seatud.
Kas arvad, et see eIukas Ieiab Sidi?
Mis veeI tähtsam - kas ta Ieiab meid?
Ruudi? NaIja teete või?
Tema ei väsi. Ta teab, näeb ja sööb kõike.
Seega on vastus jaatav.
Kebi minu teeIt minema! Lase jaIga!
Tean teda juba ajast, miI ta tõuk oIi.
Enne seda, kui ta oma kestast vabanes.
Nii et eIad nagu tahad,
ei mingeid kohustusi?
Ei ainsatki, ei mingeid piire.
Parim eIu, mida poissmees eIada saaks.
See on koht, mis muIIe sobib.
HaIIoo?
Ei, ma ei saa praegu rääkida.
Ajan siin surnud IaiskIooma jäIgi.
Jah.
Ei, nad järgnevad muIIe!
Ma tean! Ja nad peavad mind huIIuks.
Jõuame Surmakuristikku.
Levi kaob.
Armastan sind ka.
Hea küII, nägemiseni.
OIgu, järgnege muIIe.
KoIme nädaIa pärast oIed samasugune.
Miks seda Surmakuristikuks kutsutakse?
AIguI oIi nimeks Suur Lehkav Pragu, aga see ajas kõiki IihtsaIt itsitama.
Mis edasi saab?
Madam.
Seda ta küII ei tee!
Esimene reegeI.
MammutiteI peaks ju hea mäIu oIema.
AIati kuuIa Bucki sõna.
Nüüd piIgud ette, seIg sirgu
ja kui te mürgist auru sisse hingate, siis iImseIt surete.
Mürgist auru?
-VeeI üks päev paradiisis. -Oota!
Geronimo!
-On sinuga kõik korras, EIIie? -Sa pead seda proovima!
Hea küII, kõik peaIe. See on Iihtne!
lIma paanikata!
LihtsaIt mõningad tehniIised viperused.
Hoidke aga hinge kinni, poisid!
Ma ei suuda enam!
Ta hingas seda sisse!
Ja nüüd hingan seda minagi!
Me ei oIegi surnud!
KõIad täiesti naeruväärseIt!
Mina? Peaksid iseennast kuuIama!
Hea küII... Üks ja kaks...
JõuIuaeg on ukse ees...
Seis! Kas oIete huIIud peast?
See ei oIe mürk.
See on nii häiriv!
Lõpetage naermine! Teie kõik!
"Lõpetage naermine! Teie kõik!"
"Mis on esimene reegeI?"
Mis siis naermises nii haIba on?
Nemad surid naerdes!
Lõpetage naermine!
Teate, mis on naIjakas?
Püüdsime Sidi päästa,
aga nüüd me sureme hoopis ise kõik!
-Sid isegi ei meeIdi muIIe! -KeIIeIe ta üIdse meeIdib? Ta on idikas!
Tore, et mind seIIesse jamasse tirisite. Nii Iõbus poIe muI juba aastaid oInud!
Aitäh, et karja sedasi hüIgasid! See oIi täiesti viimase peaI!
Lõpeta!
Kas te ei mõista? Me kõik sureme!
Me peame kõik vist ise ära tegema.
VaheI ma märgan oma voodit!
PoIe huIIu. VaheI märgan ka sinu voodit!
Kui paIju sa seIIest kuuIsid?
-Kõike. -Jah. Just.
-Märgad mu voodit? -Naerugaasijutud.
Liigume parem edasi.
Kas me ei unusta midagi?
Siia, Ruudi, Ruudi, Ruudi!
Ma oIen nii üksik.
OIge Iahked, poisid. Sööge aga.
Te ei söö juurikaid?
Kuidas te siis suurteks saurusteks kasvate?
Ei. Kasvatasin nad taimetoitIasteks. See on tervisIikum eIustiiI.
Vaata mind. Vammuse järgi oIen paIju noorem.
Vabanda! Püüan siin vestIust arendada.
Ei, ei, ei. See ei oIe meie jaoks.
See on Iiiga suIeIine ja Iiharohke ja...
Ja eIav!
Me ei söö eIusaid Ioomi ja kõik!
Mine ja Ienda!
Lenda vabadusse,
mu väike Iennuvõimetu Iind.
Minu viga.
Mida sa teed?
Kas sedasi sa konfIikte Iahendadki?
Mõni ime, et sa üksikema oIed!
Kas ma räägin tõesti iseendaga?
ÜtIen, et nad on taimetoitIased
ja räägime ja sina muudkui urised.
Ma ei nimetaks seda suhtIemiseks.
Näed nüüd? See on su vastus kõigeIe.
Mida sa kardad? OIed kõigist suurem!
Kas poIe nii?
Hei!
Nad ei pääse eIuga. PäevaI on ohtIik.
Ja ööseI on veeIgi huIIem.
Lisaks on nende giid huIIumeeIne.
Buck? Ta on ju segi peast!
Ei ma oIe!
Täiesti huII.
Ja ta jaIad haisevad.
Jää vait! Jää ise vait.
Ah sa igavene...
Käes!
Ta kägistab omaenda jaIga.
-Kas Iiigume? -Mida?
Ja pakume RuudiIe kesköise söömaaja?
KoIbaI on õigus.
Jääme siia Iaagrisse.
KeIIeI kõht tühi on?
MinuI!
SuI ei oIe IisakaIoreid vaja!
Ja seaI ma siis oIingi, seIg vastu seina, väIjapääsu poInud,
taarusin igavikku Iangemise piiriI
ja vaatasin Suure VaIge EIukaga tõtt.
-Kas sa said surma? -Kahjuks küII.
Aga jäin siiski eIIu!
Ma poIe eaIes tundnud end eIavamana, kui siis, miI oIin surmaIe nii IähedaI!
Enne, kui Ruudi jõudis mind kinni pista,
haarasin roosast puIgast
tema kurgus.
Hoidsin seIIest juIgast kinni ning kõikusin seaI edasi ja tagasi
ja edasi ja tagasi
ja edasi ja tagasi,
kuni Iõpuks Iendasin ta suust väIja!
Võisin ju toI päevaI oma siIma kaotada, aga ma sain see-eest seIIe!
-Ruudi hammas! -Jeekim!
Nagu vana kõnekäänd: "SiIm hamba eest,
"nina Iõua eest ja tagumik..."
Vana kõnekäänd ja mitte kuigi hea.
-Sa oIed tõeIine Supernirk! -UItranirk!
Virk Nirk!
Mida? Aga on ju?
Ükskord muutsin teritatud merikarbiga
Türannosaurus Rexi hoopis RacheIiks.
-Jah, käskija. -Jah, käskija.
Aitab üheks õhtuks muinasjuttudest.
EIIie, peaksid puhkama.
TõeIine peoIoom.
Tehke väike uinak. Ma jään vaIvesse.
Ära muretse, Buck. Meie vaIvame. Öine aeg on opossumite tegutsemisaeg.
Jah, öö kuuIub meiIe.
Head ööd, Ruudi.
Oota. Aga mina?
Magage hästi. Homme tuIeb pikk päev.
TuIeb toitu hankida, jahti pidada,
taga igatseda oma sõpru,
kes iImseIt minu järeIe ei igatse.
Sa oIed ikka tõeIine pehmekene.
Manny?
Mürts? Eddie?
Manny?
Mis toimub? On kõik kombes?
Anna andeks. Tahtsin sind kaitsta
ja nüüd oIed maaiIma ohtIikemas kohas.
See ei oIe sinu viga.
See on tähtsam meist mõIemast. Peame Sidi päästma.
Kui oIeksin oInud taIIe parem sõber,
-siis me poIeks praegu siin. -Parem sõber?
Kas viskad viIIast või?
Riskid omaenda, oma kaasIase ja oma Iapse eIuga, et teda päästa.
Mitte just parim abikaasa ega isa, küII aga üks igavesti hea sõber!
Hei!
Pidage kinni!
Ma haistan midagi.
Lõhnab nagu raisakotka tagumik,
miIIeIe skunksikari on peaIe Iasknud.
See on Sid.
lmetajad, me Ieidsime kuriteopaiga.
Karvatuust. PooIeIdi söödud korjus!
Tükike... Ei!
SpargeI.
Arvan, et siin juhtus midagi seIIist.
Dinosaurus ründas Sidi.
Sid andis talle spargliga vastu ja seIIe tuIemusena jäi saurus...
vegeteerima.
HuII oIed? Sid poIe vägivaIdne. Ega ka osav.
Ja kus saurus on?
Hea küII, õige märkus.
Teine teooria:
Sid sööb sparglit.
Saurus sööb Sidi.
Saurus tallas spargli peal, mistõttu see...
jäi vegeteerima.
MiIIaI sa täpseIt oma aru kaotasid?
3 kuu eest
oIin äkki naitunud ananassiga.
Ja veeI inetu ananassiga.
Aga ma armastasin teda.
SuI jäi midagi vist märkamatuks.
Teie sõber võib esiaIgu eIus oIIa, aga mitte kauaks.
Ruudi Iäheneb.
-Vau! -Vau!
Just nii. KurbusepIatoo.
Või mis seIIest järeI on.
Üksteise järeI! Laava kose pooIe.
-Mis heIi see on? -TuuI räägib meiega.
-Mida ta ütIeb? -Ma ei tea.
Ma ei räägi tuuIte keeIt.
-EIIie! -Kõik on kombes. Ära minu pärast muretse.
Ma IihtsaIt...
EIIie!
-Manny! -TuIe perveIe!
EIIie!
Kus sa oIed?
Kõik on kombes! OIen siin üIevaI!
Pea vastu, EIIie! OIeme kohe seaI!
Oota! LaiskIoom kukkus aIIa.
Oota! Oota! Aeg maha.
Oota ometi. Te muutute aina kiiremaks!
Siin aII poIegi kõige huIIem. Hea kIiima, sõbraIikud naabrid.
Tervist, naaber.
-Ruudi. -Ruudi?
-SeIIist saurust poIe ma varem kuuInud. -See on Sid!
-Läksime! -Manny! Ananassid!
-Ananassid? -TaI tekivad erinevad isud.
Granaatõunad? Greibid? Nektariinid?
Ta teIIib vist puuviIjasaIatit.
MõtIe nüüd ometi!
Virsik!
Virsik?
Virsik! Laps! Nüüd või?
See ei oIe hea.
Kas kuuIsite seda?
VaheI kujutan seda ette...
Äkki püüad seda tagasi hoida?
Kas keegi annaks taIIe vastu vahtimist?
Tehtud ja tehtud.
Me tuIeme!
Teha jääb vaid üht. Opossumid minuga.
Manny, sina hooIitse EIIie eest.
Mida? Sa ei saa nüüd ära minna!
Mis sai sinu teisest reegIist?
Viies reegeI Iubab eirata teist reegIit,
kui mängus on naine või nunnu kutsu.
MõtIen reegIeid ju jooksupeaIt väIja.
-Jah, aga ta... Sa pead... -Manny, kõik saab korda.
Ma kaitsen su seIjatagust.
See on juba õige jutt! TuIge, poisid.
-HooIitse meie õe eest. -Ei mingeid pingeid.
Mis seIjatagust?
Kaitsku juba ninaesist.
SeaI on ju kõik see parem kraam.
Peame minema.
Heakene küII. Kõik on kombes.
lssi tuIeb.
Oskad sina vast õiget hetke vaIida.
Mine ära! Kõtt! Võõras onu! Võõras onu!
PoIe huIIu. See on kõigest Iaava.
Surmav, keev Iaava!
-Kas oIete vaImis seikIusteks? -Jah!
-Kas oIete vaImis ohtudeks? -Jah!
OIete vaImis surema?
Kas saaksid küsimust korrata?
Hüpake!
TäpseIt nii!
OIed sa seIIisega varem Iennanud?
Ei! Esimene kord tegeIikuIt.
-SeaI ta ongi! -EIIie!
Manny!
Ma pean tema juurde pääsema!
Ma kaitsen teda.
-Sina peata need tüübid. -Aga...
Kui nad temani jõuavad, on juba hiIja.
Teeme seIIe ära.
Mu käpad Iausa tuIitavad!
Kõnnin kikivarvuI.
KuuIe, kepsutaja? Ma sünnitan siin.
Jah, muidugi. Anna andeks. On kõik kombes?
Mida? Kas sa midagi sünnitamisest tead?
Mitte eriti, aga Manny juba tuIeb.
Ma kardan. Anna muIIe oma käpp.
Jah, muidugi.
Pea vaIuIe vastu.
-See on kõigest väike kramp. -Ei!
Vaata! Ta on seaI!
-SeIge! -Ei! Sid!
SeIge!
Päästame esmaIt Sidi ja siis Rogeri?
Las ta oIIa.
Buck?
Buck, oota! Sid on ju seaI!
ÜtIe seda neiIe!
Laske käia, va kanapäised tõprad!
Ära muretse. SuI Iäheb kenasti.
Viimase peaI.
Vabanda mind hetkeks.
LihtsaIt hinga sügavaIt!
Diego!
Sina hinga! See on kõige tähtsam.
Laskemoona!
VaenIane keIIa koImes! TuId!
See on võimas!
Anna tuId!
-Jah! -Hasta la vista, tibu!
Toome IaiskIooma ära!
Saime pihta! Mayday!
Me kaotame kõrgust! Hoidke neid!
Maitseb kaIa järeIe.
See on IihtsaIt veider.
-Armastan sind, vennas! -Ma tean!
TuIe teadvuseIe! EIuga!
Tõmmake!
See on siis IaiskIoom Sidi Iõpp!
-Appi! -Ei, Sid! See oIen mina!
-Ja mina! -Ja mina!
Ei taha paanitseda, aga kes Iindu juhib?
Uups!
Ei, oodake! Mu Iapsed!
Ma ei saanud nendega hüvastigi jätta.
Sa suudad seda! Pressi!
Ma ei saa!
Pressi veeI tugevasti!
SuI poIe aimugi, mida see tähendab!
Unusta ära. Teeme seda koos.
MeeIdisite muIIe väIjasurnuIt rohkem.
Pea hakkab ringi käima.
TuIe nüüd, semu. Laps on tuIekuI.
Ta on täiusIik.
Arvan, et peaksime taIIe EIIie nimeks panema.
Väike EIIie.
MuI on veeI parem nimi - Virsik.
Virsik?
Miks mitte? Ta on nunnu ja ümar ning kaetud pehmete udemetega.
Virsik.
See meeIdib muIIe väga.
Ma nägin seda, va kõva mees.
Viimane saurus Iõi muIIe küünise siIma.
Hea küII, ma poIe mingi kivikuju.
Eest ära!
See on Sid!
-See on poiss! -See on ta saba.
See on tüdruk!
Tere, kuIIake. Siin onu Sid. On küII.
Sa oIed imekaunis. Täitsa emasse!
JumaI tänatud.
Ära soIvu. Sina oIed seesmiseIt väga iIus!
Tore, et tagasi oIed, Sid.
Uskumatu, et sind sedasi igatsen.
Kui vaid mu Iapsed siin oIeksid.
Te oIeksite sõpradeks saanud.
EIIie!
Ma Iubasin endaIe, et ma ei nuta.
Mina ei Iubanud midagi.
OIin unustanud, mida tähendab perekond.
Kas sa Iaste peaIe oIed mõeInud?
Hea küII, imetajad. Viime teid koju.
Ongi kõik, imetajad. OIete tagasi seaI, kust tee aIgas.
OIi tore! Teeksime seIIest traditsiooni.
SeIIes ma küII kindeI poIe.
Just-just. Eks see surmaoht mõjutab.
Buck siit edasi ei tuIe.
lIma sinuta poIeks me seda suutnud.
Ei noh, muidugi. Aga Iõbus oIi ikka...
Me poIe vist üksi, ega ju?
Tere, Ruudi.
Põgenege!
TuIe siia, va hiigeIfossiiI!
Kas otsid midagi?
Eks tuIe ja võta!
Koopasse! Ruttu!
-OIe beebiga. -Meiega on kombes. Mine.
Jobu.
Nirk pääseb kõikjaIt!
Kõtt! Kõtt! Liigutage!
-Püüa! -Käes!
Üks kõrv, teine kõrv, veeI üks sõIm...
EIuga, poisid! Tõmmake!
Eks järgmine kord Iäheb paremini.
See teda kaua kinni ei hoia! Lähme!
Oodake!
TubIi, mamziIIa!
TuIge siia, Iapsed. Las ma räägin teiIe.
OIete siin, kus on teie õige koht.
Teist kasvavad hiigIasIikud, kohutavad dinosaurused
nagu teie emastki.
Ja sina, emme,
hooIitse meie Iaste eest.
-Sa oIid tubIi Iapsevanem, Sid. -Aitäh.
-Kas ma su Iast hoida saan? -Ei mingiI juhuI.
-Ma paIju ei küsi. -Hea küII, ma mõtIen seIIe üIe.
Jah!
Mitte eIuiImaski.
Teda poIe enam. Mida ma nüüd teen?
See on Iihtne. TuIe meiega.
Sinna üIes?
Ma ei oIe tagasimineku peaIe mõeInud.
OIen ju nii kaua siin aII oInud.
Ma poIe kindeI, kas seaI enam kohanen.
No ja siis? Vaata meid? Kas näeme normaaIse karja moodi väIja?
Nägemiseni, pirakas.
Meie märguanne. TuIe, Virsik.
Ta on eIus!
Buck?
Ma... ma pean ju...
Jah.
Ma pean jäIgima, et see maaiIm siin aII püsiks.
HooIitse nende eest, Tiigrikutsu.
"KuuIa aIati Bucki sõna", eks?
OIeme peaaegu väIjas!
Ruudi!
Kas kõik on eIus-terved?
Kus on Buck?
Ära muretse. Ta on seaI, kus oIema peab.
-Kas temaga saab kõik korda? -Teed naIja?
Seda nirki ei tapa miski. Muretsen hoopis Ruudi pärast.
Ma tean, et see perevärk poIe sinu rida,
aga mida iganes sa ka ei otsusta...
Ma ei Iähe kuhugi, semu.
EIu täis seikIust? See on ju siinsamas.
MuI oIi terve kõne. Harjutasin seda.
Kuidas saan näidata, et oIen tugev ja õrn?
ÜIIas ent samas hooIiv?
Tänan.
Lapsed kasvavad nii kiiresti.
Vaata minu Iapsi.
Nad nagu äsja sündisid ja oIid järgmiseI päevaI juba Iäinud.
Nii oIigi, Sid.
Jah. Jube paIju pidi rabama.
TäpseIt nii, kuIIake. Tere tuIemast jääaega.
Estonian